![](/styles/img/cart-empty@2x.png)
Pokud lze některé komponenty jízdního kola označit za pocitové a s nadsázkou za návykové, pak jsou to ty, s nimiž je jezdec v přímém kontaktu. Tedy sedlo, pedály, gripy a řazení. Zatímco tři prvně jmenované znamenají při přechodu k jinému produktu jen minimální pocitové rozdíly, výměna jednoho systému řazení za jiný představuje delší odvykací kůru a současně vytvoření nového návyku. Nového důstojníka udělujícího rozkazy přesmykači a přehazovačce je prostě potřeba dostat do ruky. Nabídka jednotlivých systémů se přitom za poslední roky citelně rozšířila.
Následující řádky jsou vlastně typologickým průřezem nabídkou podloženým dlouhodobými zkušenostmi, případně alespoň tak dlouhými, jak je umožnilo získat stáří konkrétního produktu. Nešli jsme cestou krátkodobého testu, protože soudíme, že podstatnou část při hodnocení vlastností hraje sehranost se systémem daná dostatečně dlouhou společnou dobou v akci.
VÍCERYCHLOSTNÍ NÁBOJ Rohloff
Pro zajímavost přijměte i dva čistě osobní pohledy dvou hlavních testerů Vela, Tomáše Taicha a Rudolfa Hronzy Tom: "Na Shimanu Rapid Fire jsem vyrostl a stále je považuji za nejlepší pro umístění jeho páček a dnes již do mozku vrytou přirozenost ovládání. Do krve bych se ale dnes rozhodně nebránil ani otočné rukojeti Sram - oceňuji rychlost jejího přehození a rozsah akce napříč skoro celou kazetou. Pohyb části gripu je ale v náročném terénu občas negativem, řešení přehmatáváním po řídítkách nemusí sednout každému. Nedávno jsem ale po testech začal váhat, zda nový Sram Trigger X není ještě přátelštější na ovládání než Rapid Fire - ovládání palcem je skutečně snadné. Rozhodně hraje s Rapid Fire minimálně remízu. Navíc přišel v nejlepší možné době: fanclub páčkařů tak nemusí vzlykat nad rozhodnutím Shimana orientovat se výhradně na Dual Controly. Ty rozhodně nefungují špatně, jen si říkám: proč? Zvláště když integrace znamená nejen kompatibilní stop jiným brzdovým systémům než Shimano a když spojení brzdové a řadící funkce v jediné páčce znamená kompromis v oblasti tvarování. Pohyblivost části kokpitu, o který je jezdec opřen, byť jen prsty, je z kategorie GripShift. Rande se Suntourem bylo příliš krátké k bližšímu poznání, otočnému prstenci ale již lze vytknout slabší malý průměr, páčky pak sahají ovladatelností Shimanu a Sramu tak po pás." |
Rudolf Hronza Foto: autor, archiv Velo |